![Tryvasshøgda](tryvann-mini.jpg)
Tryvasshøgda 31. januar 2004. I januar var det tåke i nesten halvparten av tida og det snødde mye, og noe kom som underkjølt regn. Temperaturen hadde ikke vært over 0. Dermed var skogen helt innkapsla i snø og is.
|
Snø i Nordmarka
Bjørnholt i Nordmarka har en lang serie med meteorologiske observasjoner. Av denne kan vi undersøke hvordan snømengdene der har variert siste 100 år og vel så det. Det fins regelmessige snødybdeobservasjoner tilbake til 1897. Dessverre mangler det snødybder fra 1937 til 1954, men ut fra øvrige data kan vi se at det var (med unntak) generelt snøfattige vintrer i denne perioden. Disse vintrene hadde lite nedbør og mye av den kom som regn. Det var mer vanlig med regn i mars og april i denne perioden enn noen annen periode.
I de mange grafene under kan vi gjøre følgende øvrige observasjoner:
- Vintrene fram til ca. 1920 var de desidert mest snørike.
- Det var lite snø på 30- og 40-tallet, og fra slutten av 80-tallet.
- Vintrene 1988/89, 1989/90 og 1991/92 var de mest snøfattige.
- Snømengdene i april og mai har gått spesielt mye ned.
- Men vintrene har ikke begynt seinere. Det var mest snø i oktober og november på 70-tallet.
- I midten av århundret var spesielt mars måned veldig tørr.
- Vi er nå inne i en periode med nedbørrike vintrer.
- Snømengdene i den normalt mest snørike måneden mars varierer mer fra år til år.
Grafene baserer seg på data fram til og med 2005/06-sesongen. I skrivende stund i januar 2009 veit vi at 2006/07 var snøfattig, 2007/08 var snørik på tampen og 2008/09 ligger også an til å bli normalt snørik etter en noe svak start, og disse vintrene ser ikke ut til å endre særlig på 15-årsmiddelet. Grafene som illustrerer mengden fast nedbør (snø, hagl osv) mot regn og yr, baserer seg på nedbørtypen ved observasjonstidspunktet, ikke på den totale mengden nedbør av hver type, men utjamning av disse dataene over tid skulle likevel gi et noenlunde riktig bilde. Alle data er henta fra DNMI's eKlima-tjeneste.
Det fins ingen definisjoner av hva som er snøfattige og snørike vintrer, men mengden snø mot slutten av sesongen, i mars og april, eller største snødybde, kan være brukbare mål. Snømengdene fra oktober til januar, som for øvrig alltid har vært variable, har nok mindre å si enn snømengdene i de påfølgende månedene for hvordan vinteren oppleves og huskes. Det er samtidig liten sammenheng mellom hvor mye snø det kommer tidlig i løpet av vinteren, og hvor snørik den seinere blir. Det var for eksempel 39 cm på julaften 1989, en vinter som skulle bli svært snøfattig, mens det var mindre snø på julaften 1926, 27 cm, den kanskje mest snørike vinteren vi kjenner til, bare i konkurranse med vinteren 1950/51.
Kan vi ut fra grafene si noe om hva vi kan vente oss i kommende vintrer? 15-årsmiddelet tyder på at vi passerte en bunn rundt 1990. Et lengre middel vil inkludere vintrene rundt 1991 og indikere at det fortsatt går ned. Vi må da også tenke på at spådommer basert på ei lineær framskriving på ubestemt tid av en tendens er dømt til å bomme på et tidspunkt ettersom alle tendenser nødvendigvis en gang snur. Uansett, dette blir spådommer basert på statistikk aleine og kan ikke tillegges noen vitenskapelig verdi. Til dette må det ligge fysikk til grunn og statistikk må bare tjene som et verktøy til å identifiserede fysiske betingelsene.
De viktigste betingelse for snø er temperatur og nedbør. Begge deler viser en stigende tendens de siste tiåra. Økende temperatur gir mindre snø, mens økende nedbør kan gi mer, så disse faktorene trekker i hver sin retning, men temperatur vil til slutt vinne om tendensen fortsetter. Før det eventuelt skjer, kan vi regne med at kontrastene vil bli større: Vi kan få en svært snøfattig vinter etterfulgt av en svært snørik etterhvert som det blir mer tilfeldig om nedbøren faller som snø eller regn.
|